To musíte být vy.
Naše vizitka.
Jako, že tady pracuješ.
Něco, však víš.
Jo, to bude dobrý.
Budeš vonět jako les.
Dobrý den. Jsem Lýdie Sinclairová.
Dobrý den. Jak se máte?
Gratuluji. Jsem Jack Lucas. Rád vás poznávám.
Anne Napolitanová. Majitelka.
Dobrý den. Gratuluji.
A tohle je náš spolupracovník,
Parry. Parry...
Parry Parry?
Ne, jen Parry.
Jako Mojžíš.
Jak to uděláme?
Nejdřív kdybyste nám podepsala členskou kartu.
Podepište to a my vám na ni dáme obal.
Nechceš dát kartu slečně do obalu?
Jo.
Bude platit jeden rok
a pak máte možnost si ji obnovit za členskou slevu.
Jo, ale ne zadarmo, co?
Dostanete 10 kazet.
Zadarmo?
- Zadarmo. - Jen prvních 10.
Pak už 2,99 dolarů za jednu.
Dobře, dobře. Dělej.
Dělej.
- Můžu vám pomoci? - Ne, ne. Chci se podívat sama.
Pekelní obchodníci. Dobře.
Nemám ráda horory.
A co takhle
Fialový chléb?
Je to Speizakův trhák. Podívejte.
Je to na pozadí úžasného prostředí polské pekárny.
Polsky! Je to polská pekárna. Proto to má titulky.
Nemám ráda... Polské milostné příběhy.
Mám ráda muzikály.
Muzikály?
Tady jsou.
V zábavném koutku.
Tady je Fred Astaire. To je dobrý.
Jo, Jolson. Mammy.
- Máte Ethel Mermanovou? - Ethel Mermanovou?
Teď zrovna nemáme Ethel Mermanovou.
- To je švindl! - To je škoda.
Myslím, že jsem zrovna nějakou objednala.
Tak ano nebo ne?
Jo. Brzy ji dostaneme.
Budu muset přijít jindy.
Slečno, vaše karta. Nezapomeňte si ji.
Líbí se mi vaše nehty.
Kde vám je dělají?
Vlastně si je...
Dělám si je sama. Pracovala jsem v salónu krásy.
- Líbí se mi ty hvězdy. - Víte, Anne
by vám je udělala. Má to jako bokovku.
Mohla by vám udělat nehty.
Za kolik?
- Jste členka. - Čtyřicet dolarů.
Čtyřicet dolarů?
Čtyřicet?
- Kdy mi je uděláte? - Nevím.
Dnes večer?
Dnes večer.
Děkuji.
Dělat nehty je jedna věc,
ale jít na večeři s dvěma blázny, tak se podívej!
- Bude to neformální. - Ani se na něho nepodívala.
Nebude to rande.
Nemáte ještě trochu škrobového jídla?
Omluvte mě.
Děkuji.
Taky jsem kdysi chodila s pobudy, ale byli aspoň krásní.
To je jediný důvod, proč bych s nimi někam šla.
To jídlo je výborné, Anne. Opravdu.
Jsi skvělá kuchařka a máš skvělý prs... prostírání.
Jacku, chce se se mnou bavit.
Tak se bav. On tě nekousne.
Díky.
Není zač.
Víš, že seš
nádherná ženská. Máš svůj vlastní podnik.
Divím se, že po tobě někdo nevyjede, aby tě měl pro sebe.
Ty se divíš?
Asi jsem nepotkala toho pravýho. Co naděláš?
Jsem v šoku!
Chci říci, takové tělo jako máš ty...
Jeden by se z toho mohl zbláznit.
Těch už je většina.
Vážně?
Taková žena má promarnit život před mýma očima?
To je neslýchané!
Tohle nebudu poslouchat. Ne! Ne, takhle ne.
- Jacku, pojď sem. - Kdybych já byl tvůj muž!
Udělejme to tady!
Vrhněme se spolu do "víru vášně"!
Zmocni se mého kouzelného prutu a rozhal jím svůj zlatý vesmír!
Víš, o čem mluvím.
Co děláš? Zbláznil ses?
Jak krásné vyjádření...
- Zapni se. - To ti to trvalo.
Máš číslo 40?
Jo, to sedí.
To zabere.
Dej mi vědět, protože seš hodná holka, než aby ses trápila.
Vítejte.
Pojďte dál.
Ještě nikdy jsem nebyla v bytě nad obchodem.
Chodíte kolem nich po ulici,
ale nikdy nepřemýšlíte, že v nich někdo bydlí.
Mohu vám něco nabídnout? Kávu?
Čajíček? Tequilu?
Bude to bolet?
To záleží na vás.
Opravdu nic nechcete?
Tohle si pořádně užij.
- To je bahno. - Zrovna jsme to umyli.
Po tomhle budeš vypadat skvěle.
Dobrý bahno.
Zavři.
Pysky.
Zavři.
Co to děláš?
A je to.
Teď se uvolni.
Tak.... Našla jste někoho svého srdce?
Vypadám, že bych našla někoho svého srdce?
Nemusíte to takhle říkat.
Není to snad tak pošetilý nápad.
Jste zdravá. Máte zaměstnání. Ani nešilháte.
Není tady nikdo mého srdce.
Fajn.
Chci říci, dnes to není jednoduché v mém věku.
Co není jednoduché?
- Seznamování. - Ó, Bože. To mi povídejte.
Já se brodím od doby, co mám řidičák.
Nemůžu tomu věřit.
Já jsem ještě nikdy s nikým nechodila.
To je odporný proces.
O nic jste nepřišla.
Stůj klidně.
Jsem tak nervózní.
Byl jsi taky tak nervózní poprvé s Anne?
Ona je skvělá žena. Ona tě moc miluje.
Ale ty ji taky miluješ, že jo?
Chci říci, víš to.
Jen se občas chováš jako hulvát.
Promiň.
Díky.
Matka mi volá jednou týdně jako stíhačka.
"Potkala jsi někoho?" "Ne, mami."
"Co budeš dělat?" "Já nevím, mami."
Ještě, že jsem se odstěhovala!
Nemůžu věřit, že jste s ní tak dlouho mohla žít.
Kdybych já žila se svou matkou, šestkrát bych se probodla.
Myslím, že někteří lidé zůstanou sami.
Moje představa:
"Myslím, že jsem byla v minulém životě chlap
a užíval si se ženskýma.
A teď
za to musím platit.
Ani by mi to zase tak nevadilo
kdybych si to pamatovala."
Mám pocit, že si to moc komplikuješ.
V čem je podle tvého názoru
hlavní problém?
Nedělám na lidi ten správný dojem.
Na podnikových večírcích přerovnávám předkrmy,
aby talíře vypadaly pořád plné.
Nikdy se nezačnu s nikým bavit, protože nevím...
Já nevím, o čem se mám bavit.
Poslouchej. Nesmíš na sebe být tak tvrdá.
Konverzace
prostě vyplyne sama, víš?
Musíš tomu věřit.
Podívej se na nás.
Vedeme tu
docela pěknou konverzaci.
Platím za to.
Můžeš přestat? Nejsem taková. Nedělám lidem laskavosti.
Když s tebou mluvím je to proto, že chci.
Nejsi modelka. Každá nemůžeme být Hallová.
Byla by to nuda, kdybychom byly jako Jerry Hallová.
Děláš to nejlepší s tím, co máš.
Nejsi tak strašná.
Chceš mít osobnost?
Tak si říkej tohle:
"Můžu být opravdu mrcha."
Opravdu?
Dám ti svoji peněženku
abys mohl zaplatit večeři.
Ty seš hodný, Jacku, že to pro mě děláš.
Já se bojím.
Ona pro mě moc znamená.
Cítím, že se něco hrozného stane.
Nic hrozného se nestane.
Anne tam bude. Já tam budu.
Nic hrozného se nestane.
- Stejně se bojím. - Já vím. To bude dobrý.
- Vypadáš dobře. - Ty taky.
- Nezapomeň dýchat. - Musím dýchat.
Hej! Lýdie, jak se máte?
Podívej. To je Lýdie Sinclairová, naše vítězka.
Já vím.
Co máte, kluci, v plánu?
Všechno jsme dole zavřeli. Mohli bychom jít na večeři.
Dá si někdo čínu?
Nepřidáte se k nám?
Ne, děkuji.
- Pozor na nehty. - Raději půjdu domů.
Já taky.
- Musíš se najíst. - Ne, já bych...
Nevzdávej to.
Co jsem ti říkala? Jen večeře.
No tak. Musíš jít.
Budeš mít co říci mámě.
Ty půjdeš!
Fajn.
Co děláte?
Někdy dělám účty.
Většinou ale počítám výrobní náklady
a kalkulační náklady
od vázaných knih až po měkkou vazbu.
A pak už je to problém někoho jiného.
To zní moc zajímavě.
Co je na tom zajímavého? Není to zajímavé.
Proč ne?
Vaše kalkulace rozhodnou, jestli kniha vyjde nebo ne.
Možná je to kniha, která změní myšlení lidí
nebo chování.
Jo, jenže my vydáváme samé romantické braky.
To neříkejte.
Na romantice není nic špatného.
Romantika je vášeň.
Představivost. To je krása.
Mimoto z braku
můžete udělat krásné věci.
Knedlíky.
Ty bych snědla všechny.
Dáte si knedlík?
- Chceš čaj? - Ano, prosím.
Tak prosím.
Bože.
Promiňte.
Je to horké.
Pomoz jí.
Pardon.
Je to nakažlivé.
Co si myslíš?
Je to moc dobré, co?
Myslím, že jsou pro sebe stvořeni.
Děsivé, ale opravdové.
Máš to?
Mám to. Máš to.
Viděl jsi, jak jedla ty nudle?
Visela jí nudle z nosu!
Nemůžu tomu věřit!
A pak s těmi knedlíky.
Hráli s nimi hokej na stole...
To byla brokolice!
Ne, knedlík.
Odpalovali to hůlkami.
- Dost. Já to nevydržím. - Pak to krkání...!
Lýdie!
Pozor!
Řekni mi něco o sobě. Rád bych věděl všechno.
Já jsem ti už všechno řekla.
To neříkej.
- Ne, je to tak. - Mně to stačí.
- Docela po něm vyjela. - Já vím.
Nevěřím, že jsem to dokázal.
Cože?
To je latinsky.
Znamená to "láska vše přemůže".
Tím nemyslím nás.
Myslím všechny ostatní.
- Myslíš, že jim to vyjde? - Kdo ví? Kdo ví?
Dva lidé mohou sedět na večírku a nikdy se nepotkají.
A jiní dva lidé mohou být na opačných koncích světa
a nic je nemůže rozdělit.
Kdo ví?
Jasné je, jestli se to má stát...
Co?
Nic. Jdi.
Počkej.
Musíš být na sebe pyšný.
Dnes jsi pro někoho udělal ohromnou věc.
Byla jsem moc hrdá na to, že jsem s tebou byla.
Byla jsi skvělá.
Děkuji.
Není zač.
Horké knedlíky!
Vepřové!
To nemusíš říkat.
Nikdy neříkám, co nemusím.
Ne, nemusíš mi skládat poklony.
Je to staromódní, když uvážím, co budeme dělat.
- Co budeme dělat? - Doprovázíš mě domů.
Myslím, že jsem ti sympatická.
A asi budeš chtít jít nahoru na kávu.
Kávu nepiju.
Pak si nejspíš dáme něco k pití.
Budeme si povídat a trochu se
poznáme, uděláme si pohodlí.
A pak...
Přespíš.
A ráno se vzbudíš
a budeme si cizí.
A nebudeš moci zůstat na snídani.
Snad jen na kávu.
Já kávu nepiju.
A pak si vyměníme
telefonní čísla.
A ty pak odejdeš
a už nezavoláš.
A já půjdu do práce a budu se cítit skvěle
asi tak hodinu a pak
se mi ze všeho udělá nanic.
Nevím, proč mám tímhle projít.
Ráda jsem tě poznala.
Dobrou noc.
Počkej! Počkej...
Promiň. Počkej moment.
Promiň. Počkej.
- Není mi moc dobře. - Není divu.
Právě jsme se potkali, pomilovali a rozešli během 30 sekund.
Já se nepamatuji ani na první pusu, která bývá nejlepší.
Bylo to opravdu nádherné.
Ano, bylo, ale myslím, že bys už měla mlčet.
Mlč.
Prosím.
Já s tebou nepůjdu nahoru. To mě nenapadlo.
- Ty nechceš. - Moc chci.
Mám ho tvrdýho jako kámen.
Ale nechci jen jednu noc.
Musím se ti k něčemu přiznat.
Seš ženatý?
Rozvedený?
- Seš nemocný? - Ne, přestaň.
Já tě miluji.
A ne ode dneška.
Znám tě už dlouho.
Vím, že když jdeš z práce, tak bojuješ u dveří a dostáváš se ven.
Zatlačí tě zpátky a ty se objevíš znovu.
Já s tebou chodím na oběd. Když je dobrý den
tak se zastavíš a koupíš si román u toho stánku.
Vím, že ve středu chodíš na čínu.
A když jdeš zpátky, koupíš si bonbóny.
A vím, že svou práci nenávidíš a že nemáš moc přátel.
Někdy se cítíš neohrabaná
a necítíš se tak skvěle jako ostatní.
Cítíš se strašně sama a opuštěná
Já tě miluju.
A myslím, že po koření seš ta nejlepší věc.
A padnul bych na kolena, jen abych dostal tu první pusu.
A nebudu cizí.
Ráno se vrátím. Zavolám, jestli mi to dovolíš.
Ale přesto kávu nepiju.
Ty seš
opravdový, že?
Ahoj.
To jsou špatné dveře.
Můžeš mi zavolat.
Nedala mi číslo.
Prosím, nech mi to.
Nech mi to!
Kde jsi?!
Už vás, lidí, máme plný zuby!
Děkuju.
Jo, cítím se skvěle.
Nevím, jak to mám jinak říci.
Musel jsem si vyřídit nějaké osobní problémy.
A teď se chci vrátit do práce.
Myslíš, že je to možné?
Ano, chápu.
Jsem, jo.
Nebudu.
Budu.
Skvělé. Kdy?
V úterý, dobře.
Úterý je skvělý, Lou. Uvidíme se.
Díky. Ahoj.
- Kdo je Lou? - Lou je můj agent.
- Žertuješ. - Volal jsem agentovi.
Co říkal?
Říkal, že pokud chci zpátky práci, žádný problém.
Jen ať přijdu
a promluvíme si o tom.
Ó, zlato!
To je skvělé!
Musím dát dohromady pásky. Neviděla jsi mé sako?
Je v koupelně.
V koupelně. Tady je kafe, pokud chceš.
Tys uvařil kafe?
Vracíš se do práce a uvařil jsi kafe?
To se mi líbí.
Víš, co by bylo fajn?
Teď, když tady bude další příjem
tak bych ráda našla větší byt.
Nechci na tebe spěchat,
ale stejně bych začala hledat.
Možná třípokojový
nebo možná někde v patře?
Řekněme v Brooklyn
Heights?
Co?
Nechceš dojíždět. To je v pořádku. Můžeme...
Pojď sem.
Jsi neuvěřitelná žena.
Já jsem neuvěřitelná žena? Co je to, poslední soud?
Ne, ne, chci o tom mluvit.
Tolik se toho stalo,
že by bylo pro nás dobré,
kdybychom
trochu přibrzdili.
Přibrzdili? To jsme jako jeli rychle?
Minulý rok
bylo pro mě dost těžké období.
Mám pocit, jako bych byl zase nad vodou.
Mám pocit, že toho teď vím víc a nechci už udělat chybu.
Potřebuju čas
správně se rozhodnout...
Počkej. Já jsem mimo.
Myslím, že bych měl
být chvíli sám.
Teď, když toho víc vím, tak cítím,
že bych se měl zaměřit na svou kariéru a všechno vyřešit.
Nejdříve mě nech říci aspoň jednu věc, dobře?
Nevíš vůbec nic.
A za druhé
co se nás týká, co jiného jsme dělali než ubíjeli čas?
Nutila jsem tě někdy do něčeho?
Tak jaký čas potřebuješ, zlato?
Já tě miluju a ty mě.
Chceš dělat kariéru?
Myslím, že to je ta nejlepší věc na světě.
Chci být u toho.
Co chceš ještě řešit?
Dovol, abych se tě na něco zeptala.
Miluješ mě?
Já nevím.
To mi ani tohle nemůžeš říci?
Ježíši, Jacku! Co jsi tady měl v plánu?
Chtěl ses sbalit a nechat mi vzkaz, až si najdeš jinou?
Nevím, co jsem měl v plánu.
Řekl jsem, že potřebuju čas.
Kecy! Jestli mě chceš zranit, udělej to hned.
Nechci čekat měsíce mého života
jen proto, že jsi srab!
Dobře. Večer si sbalím věci.
Co jsi tady celou dobu dělal?
- Oba jsme z toho něco měli. - Co já jsem měla?!
Co já jsem měla?!
Co jsem nemohla dostat od kohokoliv jiného,
jakoukoliv noc?!
Myslíš, že tvoje společnost je taková výhra?
Tvoje nálady, trápení, problémy. Myslíš, že to bylo zábavné?
Tak proč chceš se mnou zůstat?
Protože tě miluju.
Ty zasranej, blbej...
Přestaň, přestaň.
Nemusíš na mě být hodný!
Nechci s tebou hrát pitomou hru, kdy budeme kamarádi,
ty si odejdeš a budeš se cítit dobře.
Nejsem moderní ženská.
Jestli to má skončit
ať to skončí hned.
Moje peněženka? Co tím myslíte?
On vás neslyší.
Jsem doktor Mandeville. Měl jsem službu, když ho přivezli.
Četl jsem jeho záznam. Už tady jednou byl.
Katatonické strnutí, je ve stavu, kdy nemůže mluvit.
Takže ho zmlátili.
Má otřes mozku, že?
Jinak dobré, vyspí se z toho.
Obávám se, že ne.
To zmlácení je zlé, ale není problém.
Zdá se, že znovu prožívá katatonii.
Může se probrat za hodinu,
nebo 13 měsíců, nebo 13 let.
Nikdo si nemůže být jistý.
Člověk může opět plně prožít nějakou tragédii,
která se stala už dávno.
Přečetl jsem si, jak ztratil ženu.
Vy jste příbuzní?
Na tom nezáleží. My se o něho postaráme.
Budeme ho muset poslat do stejného ústavu.
Co kdybychom byli příbuzní?
Měli byste možnost se o něho starat.
Já bych to nedoporučoval. Nebylo by to dobré ani pro něho.
Potřebuje odbornou péči.
Napadlo mě, že byste podepsali papíry, ale to udělá město.
Promiňte.
Chudák Lýdie.
Konečně našla svého prince a on jí upadne do komatu.
Některý ženský mají ale smůlu, co?
Zavolám ti, dobře?
Odpověď: "Dva trpaslíci a meloun."
Přeju skvělý víkend. A nezapomeňte, že v pondělí
tu máme vzácného hosta Bena Starra,
zašlou hvězdu z kdysi slavného televizního pořadu Pro Rádio.
Tak od jednoho šakala všem rozkošným kočičkám, miluju vás
a těším se zase na vás.
Jo, Lou. Řekl jsem ti jasně, že chci nabídku, nebo ať to zapomenou.
Řekni jim, že mě chtějí v televizi do pořadu.
Co?
To zařídil Betin táta.
Ne, vlastní to.
Já tě neotravuju...
No tak, koukej padat.
No tak, jdeme, no tak.
Ne, to je Jack. To jsem já!
Přestaňte, já ho znám!
Jacku, pamatuješ si na mě?
Benátky! Znáš mě!
Můžu s tebou mluvit?
Potřebuju s tebou...
Vždyť se známe.
Ty toho chlapa znáš?
Proč nechceš mluvit?
Nech mě na pokoji!
Je to seriál, komedie o bezdomovcích.
Ale není to depresivní.
Chceme vtipným způsobem uvést
problém bezdomovců na obrazovku.
Máme role pro tři pošahané bezdomovce.
Ale jsou mazaní. Jsou potrhlí, ale chytří.
A oni sami chtějí žít na ulici!
Milují svobodu a dobrodružství.
Je to oslava života, ne ten hnus, co se stále řeší... peníze, politika.
A nejlepší na tom je název: "Bydlení zdarma."
Mám naspěch!
Co to zase je, další zmizení?
Žádný problém. Běžel na záchod.
Hned jsem zpátky.
Sakra!
Tamhle.
Co?
To je Grál.
Svatý grál.
Svatý...
Nějaký miliardář má Svatý grál ve své knihovně na Páté Avenue?
Já vím. Kdo by řekl, že bys tam mohl najít něco božského?
Říkali,
že seš ten vyvolený.
Henry Sagan?
Omluvte mě. Nedávno jsem tady nechala povlaky pro Parryho.
Byly světle zelené, podobné jako ty s těma melounama.
Ano. Omluvám se. Jsou v prádelně.
Zašpinilo se to, když mu doktor dával injekci.
Jen jsem se chtěla ujistit, že je dostane, až se vyperou. Díky.
Já jsem Jack.
Jak se máš? Vypadáš dobře.
Opravdu.
Nevzbudíš se kvůli mně?
To není konec, že?
Ty si myslíš, že mě k tomu doženeš, co?
Na to zapomeň. Seru na to!
Necítím se zodpovědný za tebe ani za nikoho jiného.
Každému se děje něco zlého. Já nejsem Bůh!
Já nerozhoduju...
Lidi přežívají.
Řekni něco!
Všechno mi vychází.
Skvěle.
Budu mít vlastní TV pořad.
Budu mít spoustu peněz.
Mám neuvěřitelnou... Neuvěřitelně nádhernou holku.
Žiju neuvěřitelný život.
Tak si nelež v tom svým pohodlným komatu...
Kvůli tobě mám riskovat, protože se cítím zodpovědný.
Já nejsem zodpovědný!
Necítím se vinen. Ty to máš lehký. Ale já
jsem v tom každý den
a snažím se přijít na to, co vlastně dělám.
Někdy se cítím, jako bych neměl vůbec nic.
Nelituju tě. Je lehký být cvok. Zkus být mnou.
Takže to neudělám.
Já v tohle nevěřím.
Nech si ty kecy, že já jsem ten vyvolenej.
Na mně není
nic výjimečného.
Řídím svůj vlastní osud
a ne nějaký létající obézní mrňouse.
Já si prostě rozhodnu sám, co budu dělat a ne riskovat
kvůli zasranýmu Grálu pro nějakýho zasranýho magora!
Mizero!
Co mám dělat?!
Co mám udělat?
Grál!
Dobrá, řekněme že to udělám.
Pokud to udělám
tak chci, abys věděl, že jsem necítil, že musím,
nebo že jsem snad prokletý, nebo vinen či zodpovědný.
Pokud to udělám...
Sakra!
Pokud to udělám...
Chci říci, pokud...
tak to bude pro tebe.
To je všechno.
Pro tebe.
Nikam nechoď.
Sakra!
Skvělý.
Slyším koně. Parry by měl radost.
Z rádiové hvězdy zbyly sračky, když plnil Boží misi.
Jen doufám, že když mě
tady najdou, tak mě položí vedle něho.
Do prdele!
Díky Bohu se tady nikdo nahoru nedívá.
Sakra!
"Lannie Carmichael.
Vánoce 1932."
Sakra!
Hej, no tak. Prober se!
Bože!
Dobře, splnil jsem svůj úkol.
Tady máš svůj pohár.
Tak teď se probudíš?
Chceš si to ještě chvíli rozmyslet.
Já počkám.
Měl jsem sen, Jacku.
Byl jsem ženatý.
S krásnou ženou.
Ty jsi tam byl také.
Moc mi chybí, Jacku.
Je to v pořádku?
Může mi teď chybět?
Děkuju.
NEŠŤASTNÁ SEBEVRAŽDA PŘEKAŽENÁ NOČNÍM LUPIČEM
Tempo. Allegro.
Pořádně.
Ahoj, zlato. Kde jsi byla?
Co je to za obličej? Proč pláčeš?
Seš moje holčička?
Ano.
Zlato!
Tempo.
Nuže!
Co jsi čekal, že udělám?
Mám tleskat?
Co? Co je?
Pro co sis přišel?
Pro zbytek svých věcí? Všechno shořelo
náhodou.
Tohle mi sakra nedělej.
Nemůžeš se tady ukázat
stát tu jako socha a nechat všechno na mně.
Pro co ses vrátil?
Já tě miluju.
Cože?
Já tě neslyšela.
Mohl bys to zopakovat?
Myslím...
Uvědomil jsem si...
Já tě miluju.
Miluješ mě?
Ty hajzle hnusnej!
Bože, jak hezká noc, co?
Hele, dívej.
Co?
Hýbají se.
To dělám já?
Seš cvok? To je vítr.
Dobrou noc, Manhattane!
- Řekni dobrou noc, Jacku. - Dobrou noc, Jacku.
Úprava titulků © faced 2006
czech